North American B-25 Mitchell – nejvyráběnější střední bombardér se proslavil prvním náletem na Tokio
![Přidat na Seznam.cz](https://www.seznam.cz/media/img/add-to-seznam-button/pridat-na-seznam.png)
North American B-25 Mitchell byl nejvíce vyráběným a zřejmě je dodnes nejznámějším americkým dvoumotorovým středním bombardérem, který sloužil po celou dobu druhé světové války. Létal ve všech oblastech konfliktu a asi nejvíce se proslavil účastí na Doolittleově náletu na Japonsko v dubnu 1942. Do konce války bylo vyrobeno 9 816 kusů, které sloužily v letectvu americké armády a v mnoha dalších spojeneckých leteckých silách.
Foto: B-25B plukovníka Doolittla na palubě letadlové lodi Hornet | U.S. Navy / Public domain
Armádní letecký sbor Spojených států (USAAC) zadal požadavky na nový dvoumotorový střední bombardér v březnu 1939. Stroj musel být schopen nést 1 088 kg (2 400 liber) užitečného nákladu, mít dolet až 1 931 km a maximální rychlost 480 km/h. Společnost North American Aviation předložila návrh NA-62, který vznikl přepracováním její konstrukce NA-40B. V září téhož roku jej USAAC vybralo a letoun dostal nové označení B-25 Mitchell. Bombardér poprvé vzlétl 19. srpna 1940.
V letech 1940-1941 byly provedeny konstrukční změny, například zvětšení ocasních ploch bombardérů a změna jejich sklonu dovnitř. Následujícího roku vstoupil B-25B do služby u amerického armádního letectva (USAAF). Poté, co se dočkal bojových akcí, byly provedeny další úpravy, které mu umožnily plnit i jiné role, například roli letounu palebné podpory. B-25 Mitchell byl velmi bezpečný a snadno ovladatelný střední bombardér. Pokud ve vzduchu ztratil jeden motor, mohl stále letět a provádět zatáčky s náklonem až 60 stupňů při rychlostech až 233 km/h. Podvozek také zajišťoval posádce velmi dobrý výhled při pojíždění.
Letoun byl známý svou odolností. Například jeden B-25C, přezdívaný „Patches“ (Záplaty), měl každou záplatu kryjící poškození způsobené flakem natřenou žlutým nátěrem. Absolvoval přes 300 misí a šest přistání na břiše a byl poset více než 400 dírami po nepřátelské palbě. Jedinou stížností posádek B-25 byl hluk. Výfuk motoru kvůli konstrukčním a prostorovým omezením směřoval do prostorů posádky.
Pokročilá verze B-25J Mitchell byla 16,1 m dlouhá, měla rozpětí křídel 20,58 m a prázdný letoun vážil 9 580 kg s maximální vzletovou hmotností 18 960 kg. V závislosti na variantě mohl být bombardér vyzbrojen až 18 kulomety ráže 12,7 mm. Unesl až 1 814 kg pum a pozdější modely měly možnost nést až osm 5palcových vysokorychlostních leteckých raket (HVAR), nebo jedno torpédo Mark 13. Některé byly dokonce upraveny tak, aby mohly nést 75mm kanón.
B-25 poháněly dva 14válcové dvouřadé vzduchem chlazené hvězdicové pístové motory Wright R-2600-92 Twin Cyclone, každý o výkonu 1 700 koní. Ty umožňovaly bombardéru udržovat cestovní rychlost 375 km/h a dosáhnout maximální rychlosti 528 km/h. Jeho dolet s přídavnými palivovými nádržemi dosahoval přibližně 4 000 km a jeho dostup byl 7 315 m.
B-25 Mitchell se proslavil nasazením během Doolittleova náletu na Japonsko. Dne 18. dubna 1942 jich bylo z letadlové lodi USS Hornet (CV-8) vypuštěno 16, aby shodily bomby na japonská města Tokio, Jokohama, Jokosuka, Nagoja a Kóbe, a to v odvetě za nálet na Pearl Harbor. Bombardéry spolu se svými pětičlennými posádkami a obslužným personálem dorazily na palubu Hornetu 1. dubna. Každý z nich měl nést čtyři 500librové (226 kg) bomby, tři tříštivé a jednu zápalnou. Aby se snížila hmotnost a tím zvýšila šance bezpečného startu při omezeném rozjezdu na palubě letadlové lodi, byla jejich výzbroj redukována na dva kulomety ráže 12,7 mm v horní věži a jeden ráže 7,62 mm v přídi.
18. dubna narazil operační svaz na japonské plavidlo a bombardéry musely do vzduchu dříve, než bylo plánováno. Všech šestnáct strojů bezpečně odstartovalo. Po zhruba šesti hodinách letu bombardéry dosáhly Japonska. Během útoku nebyl žádný z B-25 sestřelen a pouze jeden byl poškozen protiletadlovou palbou. Po shození pum se 15 amerických letounů obrátilo na jihozápad, směrem k východní Číně. Všech 15 letounů dosáhlo svého cíle a jejich posádky buď nouzově přistály, nebo se zachránily. Poslední B-25 s extrémně nízkým stavem paliva odletěl do Sovětského svazu, kde byla posádka zadržena a bombardér zabaven. Výsledek náletu byl pro americkou veřejnost velkou morální vzpruhou.
Letouny B-25 Mitchell sloužily ve všech válčištích druhé světové války. Ačkoli hlavním provozovatelem tohoto středního bombardéru byly Spojené státy, sloužil během konfliktu u mnoha dalších leteckých sil. Například britské Královské letectvo (RAF) obdrželo letouny B-25 v rámci zákona o půjčce a pronájmu a používalo je k výcviku na Bahamách a jako bombardéry nad Evropou. Královské kanadské letectvo (RCAF) rovněž používalo letouny Mitchell pro výcvikové účely. A také Královské australské letectvo (RAAF) bylo vybaveno B-25, které používalo v rámci 2. perutě a společné australsko-nizozemské 18. perutě. Zatímco většina leteckých sil po válce přestala letoun používat, indonéské letectvo jej provozovalo až do roku 1979. Celkově byl B-25 nejvyráběnějším americkým středním bombardérem druhé světové války.
Zdroj: warhistoryonline.com
Komentáře
Radek
23. 07. 2024, 07:12Jinak B-25 bojovaly na všech frontách, oblíbené byly taky v SSSR spolu s A-20 (boston/Havoc), na které se zapomíná.
Radek
23. 07. 2024, 07:10Ano, SSSR provedl nálet na Berlín, většina letadel se ale nad něj vůbec nedostala a polovinu letadel ztratili kvůli technickým problémům. Párkrát to ještě zkusili s mizernými výsledky a pak už měli jiné starosti (Kyjev, Leningrad, Moskva). Němci taky bombardovali Moskvu, ale po září už jen omezeně, neměli dost paliva pro takové plýtvání (létali z betonových drah ve východním prusku), z polních letišť to zamítli (nízká hmotnost paliva a pum).
Pepík Knedlík
21. 07. 2024, 18:57Obrovsky morální význam pro SSA a podobný byl nálet na Berlin 22.7. 1941 pro Sověty.
Slavoslav
21. 07. 2024, 20:02no čo rusácky dezolát, ešte hľadáš v slovníku českého jazyka skratku SSA?
Karel Čížek
22. 07. 2024, 15:33P.K. Sovětská letadla poprvé bombardovala Berlín v noci ze 7. na 8. srpna 1941.
A to v odvetě za německé nálety na Moskvu, Leningrad a další sovětská města, nálet uskutečnila skupina dálkových bombardérů od 1. mino-torpédonosného leteckého pluku Baltského loďstva pod vedením plukovníka letectva Jevgenije Nikolajeviče Preobraženského.
Pepík Knedlík
22. 07. 2024, 23:54Omyl a děkuji