Největší koncentrace dělostřelecké palby v historii – Žukovův 1. běloruský front pod Seelowskými výšinami
![Přidat na Seznam.cz](https://www.seznam.cz/media/img/add-to-seznam-button/pridat-na-seznam.png)
K největší koncentraci dělostřelecké palby v historii došlo v roce 1945 během bitvy o Berlín, konkrétně šlo o počáteční sovětský útok na Seelowské výšiny, kde byly za řekou Odrou německé zákopy, které měly zabránit Sovětům k Berlínu. Pod Seelowskými výšinami se podél břehů táhl systém německých zákopů, který měl Sovětům zabránit, aby překročili řeku a tato síť zákopů měla být zničena, aby se rudoarmějci mohli dostat na druhý břeh.
Foto: Sovětské dělostřelectvo před Berlínem | Wikimedia Commons
K přípravě na konečný útok na „doupě fašistické bestie“ shromáždil Žukovův 1. běloruský front téměř 9 000 děl a 1500 raketometů, což bylo v průměru 1 polní dělo na 4 metry sovětské linie a mezi tyto zbraně patřily 152mm a 203mm houfnice, těžké minomety a legendární raketomety Kaťuša. Tato fronta také skladovala více než 7 milionů dělostřeleckých granátů, z nichž 1 236 000 granátů mělo být vypáleno již první den.
Podle knihy Cornelia Ryana „Poslední bitva“ byly minomety vepředu, za nimi byly tanky, dále přišla na řadu samohybná děla, za nimi stály baterie lehkého a těžkého dělostřelectva a jako poslední střílely raketomety Kaťuša. Přesně ve 3 hodiny ráno 16. dubna 1945 vzlétly k nebi tři zelené světlice a tato obrovská sbírka zbraní s divokým řevem ožila. Za pouhých 35 minut bylo vypáleno půl milionu granátů všech typů a ráží. Mnoho vojáků na obou stranách bylo bitvami zocelení veteráni východní fronty, přesto i je zaskočila intenzita této palby.
„Hluk byl hrozný. Dělostřelci museli mít otevřená ústa, aby vyrovnali tlak na uši, jinak by jim praskly ušní bubínky. Jeden zkušený velitel sovětské baterie dokonce své posádky varoval, aby nejen otevřely ústa, ale také ječely z plných plic. Posádka udělala přesně to, ale i tak jim krev stále tekla z uší. Nejděsivější zvuk ze všech vycházel od Kaťuší. Raketové projektily vyrážely z odpalovací zařízení v ohnivých dávkách a skřípaly nocí a vydávaly děsivý zvuk jako obrovské ocelové bloky, které se o sebe drtily.“
Všichni, na německé i sovětské straně, trpěli určitým stupněm hluchoty a i ve velitelském bunkru maršála Žukova, když bombardování skončilo, štáb sotva slyšel zvonit polní telefony. Dokonce i obyvatelé východních čtvrtí Berlína, vzdálených asi 55 kilometrů od cílové oblasti, slyšeli bombardování jako vzdálené hromy.
„Německý venkov za západním předmostím Kustrina jako by zmizel pod valící se hradbou praskajících střel. Rozpadly se celé vesnice. Země, beton, ocel, části stromů vylétly do vzduchu a v dálce začaly hořet lesy. O několik let později si Němci, kteří to peklo přežili, si živě vybavovali podivný horký vítr, který se náhle zvedl a prošel lesy, ohýbal stromky a šlehal prach a trosky do vzduchu.
V domech blíže průčelí padaly obrazy ze stěn, okna a zrcadla se rozbíjely. V Munchebergu se z kostelní věže zřítil kříž a na policejní stanici v Mahlsdorfu padaly knihy z polic a bezdůvodně zvonily telefony. Světla ztmavla a blikala v mnoha oblastech. V Dahlwitz-Hoppegartenu náhle zuřila náletová siréna a nikdo ji nedokázal vypnout. Podél okrajů Weissensee a Lichtenberg náhlý vítr způsobil, že záclony šlehaly a vlály s přízračnou odevzdaností a v Erkneru byli někteří obyvatelé protileteckých krytů vytrženi ze spánku nikoli hlukem, ale chorobným chvěním země.“
Svět nikdy předtím neviděl tak masivní dělostřelecké bombardování.
Němečtí vojáci umírali a třeba kniha Antonyho Beevora „Pád Berlína“ cituje Gerda Wagnera z německého 27. výsadkového pluku: „Během několika vteřin bylo všech mých deset kamarádů mrtvých.“ Když Wagner nabyl vědomí, zjistil, že leží zraněný v kouřícím kráteru. Jen tak tak se dokázal prodrat zpátky do druhé linie. Z dělostřelecké palby, která rozbíjela zákopy a pohřbívala jejich obyvatele, živé i mrtvé, vyvázlo jen málo lidí. Těla jsou stále objevována i více než půl století poté.
Jenže ne všichni Němci zemřeli, vlastně jich zemřelo jen velmi málo a Sověty čekalo nepříjemné překvapení. Když dělostřelecké peklo skončilo a sovětská pěchota za vítězného řevu začala překračovat Odru, všichni si mysleli, že za Odrou najdou jen zkázu, krev a smrt. Místo toho však Sověty přivítala smrtící palba a tisíce německých vojáků, kteří byli připraveni bránit své zákopy s fanatickým odhodláním.
Za tímto nepříjemným překvapením stál německý velitel Gotthard Heinrici, který svému řemeslu sakra rozuměl a dostal za úkol se svými 100 000 muži a 587 tanky zastavit Žukovův milion mužů a 3 059 tanků. Německá obrana se pod Seelowskými výšinami jako obvykle skládala z klasické obrany do hloubky s několika vrstvami zákopů a pevných bodů. Heinrici věděl, že sovětským ofenzívám vždy předcházelo přípravné bombardování, které mělo německé linie zničit a otevřít ocelovým klínům Rudé armády cestu. Proto stáhl své jednotky zpět a první a druhou linii nechal zcela nebráněnou. V německých zákopech zůstalo jen několik jednotek, ke kterým se rozkaz ke stažení nedostal, ale jinak tam bylo prázdno jako na stadionu Slavie.
Žukov nebyl hloupý a věděl, že Němci něco takového udělají, protože by to nebylo poprvé, co se s takovým taktickým krokem na frontě setkal. Žukov proto rozšířil rozsah bombardování na i třetí německou linii a doufal, že tím Němce překvapí. S čím však Žukov nepočítal bylo to, že Heinrici, stará liška z východní fronty, na poslední chvíli stáhne své jednotky ještě dál. Celá obranná síť v pláních pod kopci byla jen Heinriciho lest a Žukov si naběhnul na vidle. Němci nikdy neměli v úmyslu bránit ani jediný kousíček země tam dole u řeky, ale to, co opravdu opevnili, byly výšiny nad řekou. Heinrici věděl, že Sovětům nikdy v překonání Odry nezabrání a taky si uvědomoval, že by to bylo jen zbytečným plýtváním životů jeho vojáků, kterých měl tak zoufale málo. Tak musel čarovat.
Celý klíč toho kouzla byl jen v tom, aby Heinrici správně vycítil okamžik, kdy Sověti zahájí ofenzívu, aby stihl své jednotky stáhnout pryč a přitom neupoutat pozornost Sovětů. Heinrici tento moment vystihl skvěle a jeho oddíly se na Seelowské výšiny přemístily krátce před začátkem dělostřelecké palby. Několik německých jednotek se stáhnout nestihlo, jako oddíl výsadkáře Wagnera a tyto muže čekalo ohnivé peklo.
Sověty, kteří velmi snadno překročili Odru, si mysleli, že je Berlín jejich. Místo toho je čekala krvavá žatva a i sám Žukov přiznal, že nikdy předtím nezažil, aby se někde Němci tak tvrdě bránili. Žukov byl zoufalý, protože jeho muži a tanky byli doslova přibiti na místě, nemohli se pohnout a soudruh Koněv, který útočil na Berlín z jihu, postupoval vpřed a připravoval ho o hlavní cenu.
Zdroj: britannica, historie válek
Komentáře
Monarchista
22. 08. 2024, 21:00Nejsem politik jen fakta. Československo byla součásti Varšavské smlouvy a to je fakt. Když se podíváte na mapu, u nás nebyla žádná ruska základna, Rusové se snažili to řešit politicky, dělali nabídky. Naši nic ( asi správně? nevím) Když se podíváte na mapu, vidíte, že jsme tvořili jakousi "bouli u Kurska" a tak to využili neb naše území sice nebylo OK k útoku, ale výhodné pro obranu. S níčím nesouhlasím, nic nekomentuji jen to zkuste takto. Měli jsem hrozné vedení státu a když ruská elita konečně Brežněva přesvedčili, dohodli se s USA tak prostě přišli, Dnnes mi zde chybí předvokjenská příprava na školách, aktivní Červený kříž, budování krytů pro civilní obyvatelstvo ve vělkých městech!není to jen Praha) no a součinnostní cvičení na základe Branného zákona, to znamená evidence např. vozidel pro armádu. Krajská nemocnice by měla mít celé vybavení ve sklěpě. Když jsem se poptával (neb jsem tam ležel) sklep byl, trubky na vzduch atd, ale každý na to kašlal. Přátelé, nechte chvilku politiku na pokoji a zkuste být vojáky.
Radek
23. 08. 2024, 08:16Až do roku 2014 by to byly zbytečné výdaje. Pak se měl obnovit vojenský průmysl a budovat armáda. Po únoru 2022 aktivní podpora vojenských záloh a budování záložní armády (ke každému profíkovi jeden pomocník-záložník), znásobení průmyslové výroby zbraní a hlavně munice. Civilní obrana ano, kryty jsou víceméně zbytečné.
SSSR a Varšavská smlouva v roce 1968 - ČSSR měla silnou armádu pod silným dohledem SSSR, nebyla potřeba zde mít těžké sovětské divize. Brežněv a vedení Rudé armády to ale chtěly. Využily situace a svrhly reformátory a rozmístnili armádu. Hlavní obavu ale měly z reforem - svoboda slova a kritika zločinů Stalina a spol. je hodně štvala, obzvlášť při aktivní podpoře patolízalů z Polska, Maďarska a NDR. Invaze nám ublížila, celému světu ale ukázaly, jak odporný je sovětský režim.
Radek
21. 08. 2024, 12:20Většinu toho silného dělostřelectva tvořila 76,2 mm polní děla M1942, s omezeným účinkem a známým dostřelem - podle nich se dala celkem dobže odhadnout hloubka ostřelování před ofenzívou. Heinrici byl strašný v obraně. (viz Dukla).
Zdeněk
21. 08. 2024, 11:59Musím se přiznat, že bych 21. srpna čekal článek na trochu jiné téma, které se naší země dotýká podstatně více ...
Šebesta
21. 08. 2024, 14:35No vidiš Zdenku. Psal jsem ti,že svět není černobílý. A představ si,že se tentokrát shodneme. Já bych to taky přivítal. 21.srpen je pro naši generaci stále živý. Ale zde na Armywebu se ne vždy řídí vyročími byť mají vojenské pozadí. Když bylov březnu letos 25.výročí jiné vojenské události taky o ní nic nepadlo. Musíme čekat možná jindy.
Pepík Knedlík
21. 08. 2024, 15:15Šebesta
Nějak jsem nepochopil proč je 21. srpen nějak zajímavý. Pokud myslíš invazi armád VS do Ceskoslovenska, tak ta opravdu už nikoho nezajímá.
Tohlu událost si připomínají dva rozdílný tábory komunistů. Jeden kope za Dubčeka a druhý za Husáka a nikdy se neshodnou kdo za to může.
Ona ta invaze v podstatě zachranila rozkradani a zadluzovani, ktety přišlo po toce 1990.
Krásné se k okupaci vyjádřil JUDr. Tomáš Sokol a určitě by jste z toho nemeli oba dva radost.:smile:
Článek o největší koncetraci je proto na místě!
Šebesta
21. 08. 2024, 16:08Pro Knedlik.Já to vidím trochu jinak než ty. Byl to vpád 5 zemí VS na naše území. Na jiném diskusním forů jsem ale psal i o jiných aspektech 21. sprna, které se dnes nezveřejňuji protože se to mainsteamu a jemu podřízeným médiim nehodí. Třeba o tom,že bez účasti dalších zemí VS by 21.srpen nebyl. A taky že nejaktivnějšími podporovateli přepadení naší země byli už na jaře NDR a Polsko což se SSSR hodilo. Nebo o postojí USA k 21.8.1968. Když Dobrinin velvyslanec SSSR v USA oznámil Johnsonovi (tehdejší president USA) den před vpádem co se chystá předpokládal,že bude americký president protestovat,že to je porušení mezinárodního práva. Jenže nic takového se nestalo,Dobrinin měl připraveno plno argumentů aby okupaci zdůvodnil jenže Johnson vytáhl whisky a s úsměvem si s Dobrininem připil na zdraví a oznámil mu že si o tom přečte v zítřejším tisku. Když Rus odešel zavolal si milý pan president své spolupracovníky a připil si i snima. Pak jim oznámil. Pánové zítra je pro nás dobrý den. Rusové vpadnou do Československa a my budeme mít na nějaký čas pokoj od našeho i zahraničního tisku kvůli naší válce ve Vietnamu. To celé jen dokazuje že zájmy malých zemí jsou mocnostem ukradeny pokud jsou v rozporu s jejich vlastnimi zájmy. Přitom je jedno zda jde o VB či Francii dříve nebo po 2. válce o SSSR a USA nebo dnes o USA a Rusko. Máme s tím vlastní zkušenost jak před 2.válkou tak i po ní a nejen my i další mále národy jako Srbové Maďaři atd.
Pepík Knedlík
21. 08. 2024, 17:10Šebesta
Ale Západní svět nejaky výpad do Ceskoslovenska nezajimal. Amici meli svůj problém ve Vietnamu.
Namlouvat si jak moc byla okupace potupná je k smích. Vždyť to bylo vyřizování účtů mezi komoudema a narod ještě toho lotra Dubceka opevoval a on jim sestavil zakony omezující svobodu v r 1969. Ano, okupace 1939 a poválečný vyvoj tj. předání osudu země Benešem komunistům. To byly opravdu osudové okamžiky.
Zdeněk
21. 08. 2024, 17:46Chcimír Šebesta,
článků oceňujících poměrně kvalitní, ale pozdní a podle mého názoru příliš měkký zásah NATO proti srbským zločincům je skutečný nedostatek, to s tebou souhlasím ... :grin:
Šebesta
21. 08. 2024, 18:41Není rozdílu mezi tebou a komunistickými falzifikátory dějin. Lžete stejně neochvějně. Fakta vás nezajímají. Pro Konečnou a Skálu je 21.8. 1968 stále správná věc,která zachránila socialismus před kontrarevoluci byť dočasně. Pro tebe je zase správná věc vraždění civilistů v Srsku bombami NATO. Pro mne jsou obě události prasárny mohu-li použit tento výraz. Rok 1968 byla okupace bez mandátu OSN a bezdůvodná a rok 1999 bylo to samé jen tak mimochodem zabito bylo více lidi při bombardování Srbska. Bez mandátu OSN a bez důvodu.Jednu prasárnu udělala kolektivně VS druhou NATO.Asi tak gaučový válečníků. Podej si ruku s Konečnou.
Zdeněk
21. 08. 2024, 23:23Chcimír Šebesta,
kdyby jsi nebyl mentálně nesmělý, možná bych se ti to snažil vysvětlit na nejrůznějších příkladech z historie i ze života, takhle se ale jenom královsky bavím, jak přesně jde předvídat, co napíšeš ... :laughing::joy::rofl:
Vaclav Flek
22. 08. 2024, 20:51Zdenku, souhlasim s vasim nazorem O srpnu 1968 toho bylo napsano mnoho, ale drtiva vetsina textu se pohybuje ve velmi obecne rovine. V konkretnim popisu vojenskych operaci se asi nejdale dostal Jiri Fidler ve sve rozsahem utle, ale obsahem extremne zajimave publikaci "21.8.1968 - Okupace Ceskoslovenska" (vyslo v roce 2003).
Pepík Knedlík
21. 08. 2024, 11:31Zajímalo by mě jak by se vyvijela situace, kdyby prednost utoku dostal Koněv před Žukovem.
Vsemu utrpeni se dali předejít, kdyby Hitler prijal stanivisko Guderiana dalších o nesmyslnosti bránění Berlína a začalo vyjednávání se spojenci SSSR, SSA, VB.
Jenže Hitler zil v neustálým rauši ovlivneny drogami stejné jako Goring a další mimo realitu.
Co butva o Berlín přinesla? Asi 200 000 mrtvych Nemcu a 150 000 mrtvých Sovětů. Následovalo to co provadeli Nemci od roku 1941 při okupaci Svazu. Znásilňování, rabovanim a vraždění. To ostatne skoncilo před příchodem armady SSA a VB.
Yarco
21. 08. 2024, 18:01stejně jako Zelenský, co věří v peremohu
Vaclav Flek
22. 08. 2024, 20:54Co veta, to hruba chyba nebo nepresnost, proto ani nechci vas prispevek komentovat. jenom zminim, ze si nejsem jist vami uvadenymi cisly ztrat.