Jak probíhala předehra k legendární bitvě o Stalingrad
![Přidat na Seznam.cz](https://www.seznam.cz/media/img/add-to-seznam-button/pridat-na-seznam.png)
O tom, jak za 2. světové války probíhala samotná bitva o Stalingrad, bylo napsáno již mnoho. Jak však probíhala předehra k této zlomové události celé války, moc lidí neví. Pojďme se tedy podívat na toto období německého válečného tažení v rámci východní fronty.
Foto: Němečtí vojáci čistí ulice ve Stalingradu | Bundesarchiv, Bild 183-B22478 / Rothkopf / CC-BY-SA 3.0
Základem první fáze německé letní ofenzívy pro rok 1942, která se týkalo zničení sovětských armád na Donu, bylo dobytí města Voroněže, jako záchytného bodu pro obrat německého postupu na jih a zajištění jeho křídel. V červenci 1942 bylo na frontě mezi Azovským mořem a Kurskem připraveno ke zteči pět německých armád. 1. a 4. tanková armáda měly prolomit sovětskou frontu z prostoru Izjumu, Čugujeva a Kurska, zatímco 2. a 6. armáda, a později také 17. armáda, je měly následovat na široké frontě. Za německými jednotkami postupovaly rumunská 3. a italská 8. armáda, které po 2. maďarské armádě měly při dalším postupu na východ proniknout do předpokládaných mezer mezi německými svazy a držet dosažené prostory v první linii.
15. července 1942 hlásily všechny jednotky německé armádní skupiny Jih bojovou pohotovost. V prostoru východně od Volčanska byly stanoveny pochodové trasy, výchozí prostory a palebná postavení dělostřelectva.
9 dnů před zamýšleným termínem útoku bylo soustředění vojsk jak takticky, tak přísunem zásob prakticky ukončeno a německé útvary byly připraveny zaujmout na právě vybojovaném předmostí přes Doněc výchozí postavení pro letní ofenzívu. Sověti však v té době již minimálně tři týdny znali úmysly nepřítele. 19. června totiž za německými liniemi musel nouzově přistát štábní důstojník, major zpravodajské služby Reichel od 23. tankové divize Stumeho tankového sboru. Měl však u sebe rozkazy a mapy pro první nejdůležitější operační fázi nové letní ofenzívy. Velení XXXX. tankového sboru a 336. pěší divize naléhali na urychlenou změnu rozkazů. Adolf Hitler však nařídil zahájit operace podle původního plánu. Bylo to rozhodnutí, které vedlo k naprostému úspěchu. Sověti neučinili žádná protiopatření a vzápětí byli jejich pozice doslova převálcovány.
Letní ofenzíva 42. roku, nazvaná operací Blau, byla zahájena 28. června ve 2:15 ráno rozsáhlým útokem 2. armády generálplukovníka Maximiliana von Weichse, 4. tankové armády generálplukovníka Hermann Hotha a maďarské 2. armády generálplukovníka Jányho. Tyto formace útočili z prostoru východně od Kurska na Voroněž. 30. června začíná postup 6. německé armády generála Pauluse. Operace se rozvíjela rychlým tempem a Sověti se stáhly na východ.
Hlavní úder vedla 4. tanková armáda s úkolem obsadit Voroněž a dosáhnout řeky Don. Odhodlaný odpor sovětských jednotek v samotné Voroněži ale Hothovi zabraňoval, aby splnil tento úkol v plánovaném termínu do 6. července. Sověti se ve městě drželi zejména v univerzitní čtvrti a na břehu řeky Voroněž, takže ji Němci zatím nikde nemohli překročit. Obránci rovněž útočníky nepustili přes železniční trať Moskva – Rostov.
Zatímco formace 4. německé tankové armády 6. července postupovaly jen pomalu, doslova krok za krokem, do centra Voroněže, Adolf Hitler se náhle rozhodl k neplánovanému a fatálnímu kroku. Skupina armáda Jih polního maršála Fedora von Bocka, byla rozdělena na skupinu armád A pod velením polního maršála von Lista, složenou z 1. tankové armády generálplukovníka Ewalda von Kleista, rumunské 3. armády generálplukovníka Dumitreska a 17. armády generálplukovníka Ruoffa, a dále skupinu armád B, do jehož čela se postavil sám polní maršál von Bock. Tomu byly svěřeny síly v podobě 6. armády generála tankových vojsk Friedricha Pauluse, 2. armády generálplukovníka Weichse, maďarské 2. armády generálplukovníka Jányho a 4. tankové armády generálplukovníka Hermanna Hotha. Úkol skupiny armád B - úder na Stalingrad.
8. července 1942 skončila první etapa německého letního tažení. Sovětská fronta mezi řekami Doněc a Don se sice prohnula, ale Rudá armáda se včasným ústupem vyhla většímu obklíčení svých sil. 9. července začala druhá fáze operace Blau nazvaná "Braunschweig", tedy pokus zničit vojska Rudé armády v prostoru východně od Donu. Ani tohoto cíle nebylo dosaženo, protože se sovětské jednotky včas stáhly za řeku. Byla to nová taktika maršála Timošenka, tedy zpomalovat protivníka, ale v rozhodující chvíli ustoupit a vyhnout se obklíčení. Získávat čas za území. Za silných letních dešťů a v blátě ustupovaly sovětské kolony spořádaně k východu a k jihu.
Třetí fáze operace Blau, měla podle Hitlerovy směrnice č. 41 přinést konečné rozhodnutí v německé letní ofenzívě. Útokem 17. armády generála Ruoffa a 1. tankové armády generálplukovníka Ewalda Kleista, s následným spojením se s Weichsovými armádami, obklíčily sovětské jednotky mezi Doncem a Donem. Rudá armáda však zanechala na přechodech přes obě řeky, v osadách a vesnicích silné zadní voje, které kladly tvrdý odpor. I ony se ale rychle stahovaly tak, aby nedošlo k velkým materiálním a personálním ztrátám.
Mezitím byly 10. července 1942 na vzdálené přístupy ke Stalingradu na rozkaz sovětského vrchního velení (STAVKA) vysunuty dvě armády, a to 62. armáda generálmajora Kolpakčiho a 64. armáda, která byla dočasně pod velením generálporučíka Čujkova.
12. července utvořil sovětský generální štáb Stalingradský front, pod vedením maršála Timošenka jako vrchního velitele a člena vojenské rady frontu Nikity Chruščova. K novému frontu byla záhy přiřazena také 63. armáda generálporučíka Kuzněcova, jakož i 21. armáda generálmajora Danilova, do té doby podřízená Jižnímu frontu.
V polovině července 1942 se hlavní boje vedly stále ještě uvnitř ohbí Donu. Sověti se pokoušeli alespoň zbrzdit tempo německého postupu. Důvod byl zřejmý, chtěli získat čas k posílení obranných linií před Stalingradem...
Zdroj: britannica, Druhá světová válka
Komentáře
Monarchista
17. 07. 2024, 16:19Článek je vhodný pro průměrného zájemce. Faktem zůstává, že Hitler věděl, že potřebuje ropu nějaké moře jej pochopitelně nezajímalo. Wehrmacht v této době byla stále kvalitní, dobře vycvičená a vyzbrojená armáda a Ruská armáda se učila bojovat. Já jsem rád četl memoary generality. Četl jsem je tak, že kousek Mansteína a kousek Žukova a to jsou potom čísla na jedné i druhé straně. Zde to jsou mnohdy divoké diskuze, ale doufám, že přátelské. Doporučuji v jednom týdnu, zvládnete to a naučíte se rozumět. Vždyť i to, že na křídlech byla spojenecké armády a ten tlak Rudé armády prostě neunesla z nih nedělá zbabělce, i ta výzbroj byla dostatečná, ale Rusové je porazili. Jsem starý praktik a tak hlavně klid, to co je dnes historicky správné, byla před týdnem lež a za další týdem bude pravda opět to, co byla lež. To je historie.
Jak jinak, chodíte na houby???
Pepík Knedlík
17. 07. 2024, 20:40Mon .
rád bych, ale zatim nenam čas. Příští rok mam v planu ryby, naprostou pohodu a i když nejsem penzista, tak už nebudu pracovat. Pra hy lítají kolem nás. Ovšem jedno je jistý.
Sověti a dnešní Rusko vždy jeli pilu a jak se říká na zdraví
Slavoslav
18. 07. 2024, 09:48Monarchista
ta narazka s morom je na mna a len ukazujes, ze si nepochopil pointu preco bolo dolezite k tomu moru sa dostat?
Slavoslav
16. 07. 2024, 10:38ktovie keby sa Nemci nedali zatiahnut do bitky o Stalingrad a sustredili sa na postup smerom ku Kaspickemu moru. Tym by odrezali zeleznicnu trat od ropnych poli kde bolo vtedy sustredenych 80% ruskych zasob ropy ktoru by rusak musel ansledne dopravovat bud cez Kaspicke more ci okolo cez Iran.
Fun fact, vie niekto preco rusak tak trva na tom, ze Kaspicke more je more a nie jazero?
Šebesta
17. 07. 2024, 19:22Ty mudralo Slavoslav. My u nás v Česku máme takové příslovi. Kdyby byly v komíně ryby nemusely by být rybníky.
Slavoslav
17. 07. 2024, 21:34ahoj trogkodyt, keby si mal IQ nad 80 a nebol rusacky troll tak napises koment k veci. síce to nie je príslovie, ale zas je to pravda ty rusácka štetka
Šebesta
18. 07. 2024, 08:38Jsi obyčejný primitiv. Jen jsem tě chtěl upozornit jak jsi blbý. Keby si neplacál bláboly bylo by to lepší hepčí.
Slavoslav
18. 07. 2024, 09:42isteze troglodyt, ty si tak blby, ze nedokazes pochopit ani text vo svojom rodnom jazyku ako si tu aj s pepanom par krat predviedol, prispievas zasadne mimo temu a na otazky neodpovedas, ale inym tu budes nieco vycitat.
Ale pre tu srandu, co konkretne vy si vytkol mojmu prispevku pod ktorym sa zhovadujes dezolat?
Pepík Knedlík
15. 07. 2024, 22:15Vaclav Flek
Sakra to je nářez. Napsat takovou blbost "Rostov na Donu, mesto svou velikosti a vyznamem srovnatelne se Stalingradem, padlo za pouhy jeden den". Co vás vede k takovým lžím?
Právě u Rostova dostali Němci přes koule a skončil jejich *Blitzkrieg*. Budu citovat kolegu Michana z Palby: *1. prosince 1941 v 15 hodin 30 minut volá do hlavního stanu cituji: „Rus proniká skrz přetíženou řídkou německou frontu. Pokud chceme zabránit katastrofě, musí se fronta zkrátit, to znamená přeložit zpět za řeku Mius. Nejde to jinak, můj vůdče!“
To co předtím, před 24 hodinami Hitler odepřel Rundstedtovi, musí nyní povolit Reichenauovi. Je to ústup a vydání Rostova.
Toto byl první velký zvrat ve válce. Nebyla to ještě žádná velká katastrofa. Ústup byl proveden obratně, větší část důležité oblasti zůstala v německých rukou.
Nelze však zakrýt tu skutečnost, že německé východní vojsko utrpělo svoji první vážnou porážku.
Když se o tom dozvěděl Guderian, který v té době byl na Tolstého statku v Jasnoj Poljaně před Moskvou, pronesl pochmurná slova: „To je první zvonění na poplach“.
Tehdy ještě on, ani nikdo jiný z německé armády na východní frontě, nemohl tušit co je všechny čeká za 6 dní, nejen u něho, ale na celé východní frontě.
Úder, který zasáhl Rundstedta, byl jen epizodou – měřeno tím, co o 6 dní později potkalo celou skupinu armád Střed před Moskvou.*
Vaclav Flek
15. 07. 2024, 22:37Pepik Knedlik
Nastoupil jste na mne ve velkem stylu, ale hned jste slapnul na hrabe. Ja jsem prece nepsal o zimnim bitve o Rostov, ale o te letni v cervenci 1942. Prave ta mela prece vztah k deni kolem Stalingradu ! Alexander Werth, jediny zapadni novinar, ktery prozil v Sovetskem svazu celou valku, popsal zmeny v Rude amade v lete 1942 jako "post Rostov reforms". Tak o cem mne chcete presvedcovat ?
Pepík Knedlík
16. 07. 2024, 07:46Vaclav Flek
No vidíte ten rozdíl? Rok 41 a 42.
Vaclav Flek
16. 07. 2024, 20:23Pepik Knedlik
No ja ten rozdil mezi rokem 1941 a 1942 vidim, ae vy zrejme ne. Ocekaval jsem omluvu za tu mou udajnou "blbost"...
Vaclav Flek
15. 07. 2024, 20:23Clanek bych hodnotil jako prumerny. Neni v nem mnoho faktickych chyb, ale mam pocit, ze nepostihl celou dramaticnost bitvy na Donu. Sam jsm kdysi clanek na podobne tema psal a v mem podai vyznel dost jinak, tedy dramaticteji. My dnes ty udalosti hodnotime s odstupem, nebot vime, jak vse dopadlo, to vsak tehdejsi ucastnici nevedeli. Napriklad se casto pise o sovetskem odporu ve Stalingradu, ale mene se vi, ze Rostov na Donu, mesto svou velikosti a vyznamem srovnatelne se Stalingradem, padlo za pouhy jeden den, pricemz jednou z mala divizi, rna mesto utocily, byla slovenska Rychla divize. Prave po padu Rostova Stalin pohopil, ze nemuze moralku Rude armady udrzovat pouze represemi,ale jsou nutne take pozitivni zmeny, napr. zavedeni epolet byvale carske armady.