Útok polské kavalerie proti německým tankům v roce 1939 je jen romantický mýtus
![Přidat na Seznam.cz](https://www.seznam.cz/media/img/add-to-seznam-button/pridat-na-seznam.png)
Polsko má předlouhou historii vojenského jezdectví a jeho lehká kavalerie zvaná huláni (původně tatarský výraz pro hrdinu nebo jezdce) byla chloubou jeho armády. Když Hitler 1. září 1939 vtrhl do Polska, přehnal se přes něj s jiným druhem zbraně – s tanky. Protože polská armáda měla stále v sestavě početné jezdectvo, byly srážky obrněné techniky s kavalerií nevyhnutelné.
Foto: Polsko má předlouhou historii vojenského jezdectví a jeho lehká kavalerie zvaná huláni (původně tatarský výraz pro hrdinu nebo jezdce) byla chloubou jeho armády. | Ministerstwo Wojny 1938 / Public domain
Svobodné město Gdaňsk, zřízené Versailleskou smlouvou, bylo poloautonomním územím, které fungovalo jako součást polského státu. Součástí úvodních bojů invaze byl slavný jezdecký útok u obce Krojanty jihozápadně od Gdaňska. Zde Hitler udeřil jako první.
Současně z východu vstoupila v platnost tajná část paktu Molotov-Ribbentrop. Sovětský svaz vtrhl do země, což způsobilo naprostý kolaps polských pokusů o obranu. Zatímco Němci praktikovali bleskovou válku, Poláci byli zahnáni do kouta a nuceni bojovat na život a na smrt. Přestože polské vrchní velení mělo zpočátku určitou naději na úspěch, nepřítel byl mnohem lépe vybaven a početnější. Poláci spoléhali na odvahu jako na poslední možnost. Vše se zúžilo na hrdinské činy jednotlivců. Tak se i z jezdeckého útoku u Krojant stala novodobá legenda. Základ mýtu je pravdivý, protože Poláci skutečně hojně používali během zoufalého pokusu o obranu proti Němcům jezdectvo, ale příběh později velmi proměnila propaganda obou stran.
Pravdou je, že polské jezdectvo skutečně zažilo rozsáhlé boje a při řadě příležitostí dokázalo porážet nepřátelské pěší jednotky. Nesmyslnou verzí příběhu útoku na tanky je, že Poláci napadli jednotku, o jejíž tancích si mysleli, že jsou jen napodobeniny či návnady. Proč by něčemu takovému věřili? Odpověď se údajně skrývá v ustanoveních Versailleské smlouvy z roku 1919, která výslovně zakazovala používání tanků německou armádou. Hitler tuto dohodu porušil, ale Poláci tomu podle této verze odmítali uvěřit do té míry, že nevěřili vlastním očím.
Foto: Část jezdců byla vyzbrojena protitankovými puškami | Ministerstwo Wojny 1938 / Public domain
Bitva u Krojant se odehrála 1. září jako součást mnohem větší bitvy o Tucholský hřbet. Jednalo se o sérii střetů napříč polskou obrannou linií na severozápadě země. Krojanty, malá vesnice v severním Polsku, která spadala pod Svobodné město Gdaňsk, se staly bitevním polem, z něhož se později stal příběh pro budoucí generace. Na úvod 18. pluk pomořanských hulánů spatřil skupinu německé pěchoty odpočívající u železniční trati nedaleko obce. Plukovník Kazimir Mastalerz nařídil Eugeniuszovi Świeściakovi, veliteli 1. eskadrony, aby využil momentu překvapení. Dostal rozkaz zaútočit na Němce se svými jezdci, kteří byli vyzbrojeni kopími. Další dvě eskadrony, jejichž součástí byly i tanketky TKS/TK-3 jako podpora, byly drženy v záloze.
Počáteční útok se ukázal jako úspěšný. Německá pěchota se rozprchla a huláni ji pronásledovali po poli. Pak se ale do boje zapojila německá obrněná vozidla (nejspíše lehká a těžká průzkumná vozidla SdKfz 221/222 a SdKfz 231 6-Rad), která postupovala nedalekým lesem. Zahájila kulometnou palbu, která polské jezdce zdecimovala. Velitel Świeściak byl zastřelen. Plukovník Mastalerz mu přispěchal na pomoc a přiměl druhé dvě eskadrony k ústupu. Záhy byl i on zabit stejnými obrněnými vozidly.
Bitva skončila a němečtí a italští váleční zpravodajové spěchali, aby o ní informovali. Jakmile spatřili mrtvé jezdce, okamžitě usoudili, že napadli obrněnou techniku. Italský novinář Indro Montanelli toho dne napsal o statečnosti polských hulánů, kteří s kopími a šavlemi zaútočili na německé tanky. Tento článek byl výchozím bodem mýtu.
Třetina polských sil byla po bitvě u Krojant mrtvá nebo zraněná. I když byla bitva prohraná, umožnila polskému 1. střeleckému praporu a praporu národní obrany Čersk provést taktický ústup z nedaleké obce Chojnice. Boj zanechal na Němcích dojem, protože pro tento den ukončili svůj postup. Překvapivé útoky hulánů narušily postup wehrmachtu na několika místech fronty.
Polákům se dařilo vyhýbat německým tankům a udeřit na pěchotu zezadu a zbavit tím obrněné jednotky její podpory. Při 15 různých příležitostech se polským jednotkám podařilo provést výpady, krýt ustupující spřátelené jednotky a vyvolat paniku a zmatek v nepřátelských řadách. Přestože kopí přestalo být v roce 1937 součástí oficiálního jezdeckého arzenálu, bylo stále k dispozici jako zbraň, kterou jezdec vézt mohl. Tradiční dlouhé kopí bylo často zdobeno malou polskou vlajkou, a tak bylo kromě účinné zbraně proti pěchotě vnímáno i jako motivační nástroj.
Po měsíci bojů padlo Polsko do rukou svého dobyvatele. Nacisté chtěli poražené Poláky zesměšnit dalším rozvíjením propagandistického mýtu, který zahrnoval sebevražedné útoky polské jízdy na německé tanky. Chtěli poukázat na to, jak jsou Němci ve srovnání s primitivními Poláky nadřazení. Poláci tento mýtus vnímali spíše jako lichotku – a příběh hrdě a vzdorovitě převzali. Mýtus přežil válku a byl používán jako sovětská propaganda k diskreditaci předválečných polských důstojníků, kteří údajně plýtvali životy svých vojáků, což bylo ze strany Sovětů při přístupu jejich velitelů k lidským životům vlastních vojáků zcela licoměrné až absurdní.
Přesto zůstává příběh v polské variantě dodnes inspirativní, protože zobrazuje romantickou statečnost proti přesile nepřítele. Spisovatele Günthera Grasse, nositele Nobelovy ceny, zpráva o Polácích útočících na německé tanky obzvlášť zasáhla. Ve svém slavném románu „Plechový bubínek“ z roku 1959 napsal: „Nejdříve se však shromáždí se západem slunce za zády – neboť barva a romantika jsou jejich výsadou – a před nimi německé tanky, hřebci z hřebčína Krupp von Bohlen und Halbach, na celém světě nejsou žádní ušlechtilejší. Ale Pan Kichot, výstřední rytíř zamilovaný do smrti, skloní kopí s červenobílým praporcem a vyzve své muže, aby políbili ruku té dámy. Praporce bíle a červeně rachotí na špicích a zapadající slunce rudne jako třešně, když zvolá na svou kavalerii: „Vznešení Poláci na koních, to nejsou žádné ocelové tanky, to jsou pouhé větrné mlýny nebo ovce, vyzývám vás, abyste dámě políbili ruku.“
Zdroj: warhistoryonline.com
Komentáře
Yarco
18. 06. 2024, 18:50spojenci Hitlera, zfašizovaní Poláci (na základě smlouvy z r.1934) se asi dost divili, že když spolu požrali části ČSR, tak je pak Hitler také schlamstl :grin:
Při odjezdu ze Ženevy 28. září 1934 ministr zahraničí Polské republiky Beck prohlásil: „Polsko o své vůli prohlašuje, že od nynějška spojuje svůj osud s osudem Německa... Polská vláda se prohlašuje od nynějška za osvobozenou od jakýchkoliv závazků vůči Československu a připomíná svoje přání stanovit společnou hranici s Maďarskem.“!!!
Pepík Knedlík
18. 06. 2024, 23:01Však ano Yarco, prvními okupanty Ceskoslovenska bylo Polsko a Maďarsko, tim myslim Tesinsko a Podkarpati. Slovensko takticky přistoupilo na stranu Německa.
Když tuhle kosmickou situaci shrnu, tak za vse může parta idiotů co chtěli slepenec utrzeny z monarchie RaU. Češi a Slovaci naprosto ignorovali další narody a z německých občanů udělali minoritu. No a přitom bylo Němců více než Slováků. Prostě lež, krádeže a podvody. Takova byla doba a pokračuje. Škoda monarchie.
JanJan
18. 06. 2024, 09:54x
JanJan
18. 06. 2024, 21:35Nejdou mně vkládat texty, už dva dny, co s tim zase ke?
Vaclav Flek
16. 06. 2024, 01:54Pokud bych dostal desetikorunu pokazde, kdy na tomto webu uvadi nejaky clanek utok polske kavalerie na tanky wehrmachtu, byl bych dnes asi bohatym clovekem. Myslim, ze polska sazka na jizdu je zrcadlovym obrazem ceskoslovenske sazky na pevnosti. Polaci verili, ze na otevrenych polskych planich se ve spojeni s vysokou moralkou a skvelym vycvikem kavalerie jejich jizda proti nemeckym jednotkam osvedci, a zoufale si nevsimli, jak jim "ujel vlak". Prubeh polsko-nemecke valky ukazal, ze sebelepe vycvicena a pripravena kavalerie nema proti moderni pechote, nasycene kulomety, a posilene tanky a letectvem, zadnou sanci. Dnes o tom jiz na zaklade faktu nikdo nepochybuje. Ceskoslovensko na rozdil od Polska postavilo svou obranu na zaklade jine, ale stejne obsoletni doktriny, totiz systemu pevnosti. Na rozdil od Polska se vsak nase zeme s Nemeckem neutkala, coz se stalou zivnou pudou pro stovky teorii a hypotez, co "by se mohlo stat". Pripomina mi to znamou scenu ze zacatku filmu "Sedm statecnych", kdy se utka pistolnik s koltem a pistolnik s vrhacim nozem. Namitky toho prveho, ze simulace souboje neni "to opravdove" vedou nakonec k jeho smrti. Ja osobne nepochybuji, ze v pripade ozbrojeneho konfliktu s Nemeckem bychom tu valky prohrali v rozmezi 2 - 3 tydnu, spise tech dvou.
Pepík Knedlík
17. 06. 2024, 21:47Vaclav Flek
Jedno pozitivum "betonové loby" v první republice melo. Už tenkrát se státní ukazaly jako černá dira kam mizely peníze.
Poláci se možná inspirovali jejich hrdinou Tadeusze Kościuszka. Vyrazit nakonich vřed a nikdy vzad.
Slavoslav
18. 06. 2024, 08:25Vaclav Flek
az na to, ze poliaci bez ohladu ako to oznacili nemali kavaleriu v povodnom slova zmysle, ale jazdnu pechotu a na otvorenych Polsych planach spolahli na rychlost a manever. Sable sice vo vyzbroji mali, ale uz to bola de facto ceremonialna zbran.
Jazdne jednotky boli napriklad vyzbrojene protitankovymi puskami a tazko si predstavit, ze by niekto ratal s ich pouzitim pri jazdnom utoku.
Slavoslav
18. 06. 2024, 11:16na doplnenie
https://historylab.dennikn.sk/druha-svetova-vojna/kavaleria-proti-tankom-mytus-ktory-pretrval-dodnes/
Vaclav Flek
30. 06. 2024, 20:52pro Slavoslav
Ano, mate pravdu, jizda ve tricatych letech 20. stoleti mela plnit spise roli motorizovane pechoty. Presto asi mela nektere prednosti, treba pri pruchodu zalesnenym nebo jinak tezko pruchodnym terenem. Klicova byla take jeji schopnost rychle se soustredit na danem miste, coz se ukazalo treba v bitve na Bzure. Nezanedbatelnym momentem byl take vysoky moralni stav polske kavalerie, tehdy oznacovany jako "esprit de corps", ve kterem se hrdinstvi a sebeobetovani povazovalo za samozrejmost.
1234
15. 06. 2024, 12:44Na začátku 2.sv. války bylo jezdectvo ještě regulérní součástí většiny armád. Ovšem jako jízdní pěchota která koně používala pro zrychlený přesun a průzkum. ČS armáda používala jízdu (dragouny) společně s cyklisty ,motorizovanou pěchotou a útočnou vozbou v sestavě rychlých divizí určených k protiútoku na ucpání průlomů nepřítele v linii obrany. V rámci jedné výstavy VHÚ (ještě před rekonstrukcí) jsem shlédl prvorepublikový propagační film o činnosti jezdecké průzkumné hlídky při zdržovacím přepadu čela postupující nepřátelské kolony. Určitě bude někde k dohledání. Doporučuji ke shlédnutí.
Slavoslav
15. 06. 2024, 13:47nie len na začiatku, napríklad do bojov o Duklu bola nasadená jazdecka divizia a to bol rok 1944
hipotrakcia bola bežná a rozsirena aj u nemcov kde má veľa ľudí mylnú predstavu skvele vybavenej mechanizovanej armady, ale to bol len zlomok ich sil
Marty
15. 06. 2024, 18:10Slavoslav
dovolím si dvafunfakty na toto téma:
1) Wermacht měl na začátku druhé světovévýrazně více koní, než Pruská csařská armáda na začátku té první
2)když wermacht obsazoval Rakousko aby mohlo být připojeno k Německé říši, téměř jediné jednotky které byly na pozicích včas byly ty hypomobilní (jak jezdectvo tak hypomobilní dělostřelci) většina mechanizovaných, at již jeli tanky, transportéry či automobili, měla mnohdy značná spoždění proti plánu z důvodu technických závad
Vaclav Flek
16. 06. 2024, 02:04Marty
Nevim, proc by mel mit wehrmacht vice koni nez nemecka armada v I. svetove valce, mozna by to stalo za resersi (vy zadne vysvetleni neuvadite). Muze to byt vetsim poctem delostrelectva a tim i vetsim mnozstvim tezke munice, potrebne pro jeho provoz.
Jinak hipomobilni se pise takto (ve starsich verzich jeste hippomobilni), ale urcite ne "hypomobilni". Je to odvozeno od reckeho slova"hippos", coz znaci kun (viz treba hippodrom).
Pepík Knedlík
17. 06. 2024, 21:40Vaclav Flek
Děkuji.
Na dostih, obcas zajdu, ale už nesazim.
Kdyby diskuter mdleho rozimu znal latinsky název např pro Hrocha - Hippopotamus věděl by, že jeho hypotéka nemá nic společnyho s koněm ani hrochem, ale ....
Slavoslav
18. 06. 2024, 07:12ten pocit ked niekoho opravuje troglodyt co tvrdi, ze Rusko pomahalo organizovat CS legie, aby sa zmocnili nerastneho bohatstva Ruska...
Slavoslav
18. 06. 2024, 07:12ten pocit ked niekoho opravuje troglodyt co tvrdi, ze Rusko pomahalo organizovat CS legie, aby sa zmocnili nerastneho bohatstva Ruska...
David
18. 06. 2024, 13:21Ano, je faktem, že wehrmacht měl víc koní než německá armáda v 1 sv válce. Ale je nesmyslné to takto mechanicky srovnávat, wehrmacht byl ad jedna početnější ( tedy vyšší potřeby) a ad dvě měl více různých zbraňových a technických systémů, které táhli koně, takže z toho vyplývají opět vyšší potřeby
Pepík Knedlík
18. 06. 2024, 23:20David
Ano, ale v německých dokumentfilmech vidite jen postupující tanky, Opel blitz, Sd.Kfz a motorky. Počet koní byl v nemecky armádě úchvatný a Napoleon by tomu nevěřil.
Za 1. války zahynulo cirka 8 milionů koní.
Německo za 2. valky pouzilo cirka 3 milionu koní, ale kolik jich získalo během války na východě jsou jen dohady, protože Sověti měli v armádě 3,5 milionů koní. Poláci 150 000 a treba Francie 600 000 Hippos:rofl:
vrejir1
14. 06. 2024, 20:49Před lety jsem viděl polský film kde byla jizdní jednotka obkličena a při vyproštovacim útoku byl zaběr jak polský jezdec sekne tank šavlí.